- Jag kommer! Fallon, har du betalt? - Så klart! Jag är ingen turist.
- Jag behöver lite hjälp här. - Jag kommer.
Ta ballongerna.
- Akta hennes huvud, Laila. - Jag gör det!
Grattis, det gick ju bra.
Frannie, ge mig handen så hjälper vi dig ur taxin.
- Det är så nära nu. - Vi hjälper dig.
Du kan luta dig mot dörren.
- Beredd? Under armhålan. - Ta den under armhålan.
- Bara uppför trottoaren. - Jag puttar på rumpan.
Du kommer inte att trilla.
Vi klarade det!
- Du borde ha bott hos mig. - Vi klarar oss.
Allvarligt? Fyra trappor upp?
- Hur kan de släppa iväg folk utan hjälp? - Ska hon få poliseskort, eller?
Jo, du måste ge mig kryckan.
Jag är här.
Titta, här är jag! Jag har dig.
Laila, lyft henne på tre.
Ett, två, tre!
Du fixade det. Duktig flicka!
- Det värsta som hänt mig. - Vi tar en paus.
- Varför ställer du inte ner växten? - Vi kan inte lämna den i entrén.
Vi kommer aldrig att få upp henne.
Tjejer, jag är helt slut.
Vi ber honom om hjälp.
- Är det han som...? - Ja, han är en idiot.
- Han verkar stark. - Jag avskyr honom.
- Ursäkta, kan du ge oss ett handtag? - Vad då?
- Vi skulle verkligen behöva lite hjälp. - Ledsen, jag måste till jobbet.
Hon blev påkörd och vi kom precis från sjukhuset. Vi skulle behöva hjälp.
- Vad ska jag göra? - Jag vet inte.
Förresten, du är väldigt högljudd.
Hon kanske ska luta sig bakåt.
Luta dig bakåt.
Sen hjälper vi henne att hoppa.
- Hjälpa henne hoppa? Jag vägrar det. - Vänta lite.
Jag vet hur vi gör.
- Herregud, jag kommer att trilla! - Jag gör mitt bästa.
Snälla gode Gud...
Åh, herregud!
Ja, jag har henne.
Försiktigt, försiktigt!
Fokusera på mina ögon. Så där, ja.
Försiktigt.
Försiktigt, försiktigt.
Så där, ja. Han har dig.
- Det var det jävligaste... - Vilken kämpe! Det var verkligen...
Tack så mycket!-Så snygg är han inte.
Jag har fyllt hela ditt kylskåp med fina godsaker.
Henry och jag har flyttat allt så att det är inom räckhåll.
- Var är min didgeridoo? - Vi skänkte den till välgörenhet.
Jag sa ju att den måste bort. Jag kan visa dig mejlet.
Okej, det är ingen fara. Snälla, bråka inte.
- Jag stoppar is i mojängen. - Den ska bytas var tredje timme.
Alla var med när de visade det. Inga problem.
Då sätter jag väl instruktionerna på kylskåpet, ifall att nån glömmer.
När kommer den där sjukgymnastpersonen?
Varannan dag från och med i morgon.
Allt är under kontroll. Vi ses efter klockan sex.
Allt ordnar sig. Om du ändrar dig, så står erbjudandet fast.
- Du får gärna bo hos oss. - Tack.
Okej, gumman?
- Allt var toppen. - Ja, och du med.
- Ring mig sen. - Tack, vi klarar oss fint.
Hej då, tjejer.
Hon är hemsk!
Kan du tänka dig att bo med din syster? Fast och försvarslös i New Jersey.
Hellre skjuter jag mig i ansiktet.
- Oroa dig inte. Vi tar hand om dig. - Tack.
- Är du hungrig? - Nej.
- Inte? - Jag tänker inte äta på tre månader.
- Jag vill inte bli fet. - Smart.
Vänta lite.
Hej! Jag sa ju att jag var hos Frannie.
- Hälsa honom från mig. - Vad är det?
Jag kan vara hemma till fem.
Varför säger du att du vill prata med mig?
Vad menar du? Varför får det vänta?
Det är så konstigt och mystiskt. Du gör mig orolig. Varför då?
Varför kan du inte bara säga det nu?
Då är det illa. Ska du göra slut med mig, eller?
Jag kan inte tro att det är sant!
Fyra år, och du avslutar dem så här! Jag trodde att vi skulle gifta oss.
Jag trodde att det var klart!
Han har träffat en tjej på jobbet!
Åh, herregud...
- Stanna inte här... - Nej, jag är här för dig.
Jag kan inte fokusera på nåt annat.
- Jag tänker inte äta. - Jag tar bara ett par på vägen.
- Förlåt, jag älskar dig så mycket. - Ring mig.
- Jag ringer dig sen. Okej? - Okej, gör det.
Hej då.
Det är ett skämt...
STORT UPPKÖP FÖR DEVON ROSS
Hej, Jason, det är jag. Hur är det?
Jag ringde bara för att kolla läget.
Ringer du mig sen?
Jag älskar dig. Hej då!
Skynda dig, Fallon! Jag måste på toa, och jag vägrar använda bäckenet!
Frannie?
Ja?
Det är Rachel. Jag arbetar med Fallon.
- Är det okej om jag...? - Ja.
- Hejsan! - Hej!
Fallon var tvungen att rusa hem. Ett rör gick sönder.
- Så hon skickade dig? - Så konstigt, jag vet.
- Varför ringde hon inte? - Hon fick rusa. Hon hade dåligt samvete.
Kan jag kanske hjälpa dig med nåt?
Det är okej. Snälla, titta inte ner.
Okej, då tittar jag upp.
- Dra ner mina byxor. Herregud... - Det är ingen fara.
Jag måste ge dig min krycka.
- Håll i mig. Du gör inte det. - Jo, det gör jag.
Håll i mig. Håll i mig.
Gå nu. Tack så mycket.
Tack! Stäng dörren efter dig.
Åh, herregud...
APPUTVECKLARE GÖR AFFÄR PÅ 6 MILJONER DOLLAR MED YAHOO
Den där idioten till granne jag har väsnas igen.
Han började liksom... Jag var i badrummet och det var som...
Kan jag göra nåt mer? Förresten, hur är det med smärtan?
Det gör jätteont hela tiden.
Ring efter att sjukgymnasten varit här. Jag måste till jobbet.
- Vänta! Kan du inte stanna? - Nej, gumman. Jag måste gå.
- Okej då. - Hej då.
Hej då.
- Hur ska du öppna för henne? - Ingen aning.
Jag får väl bara resa mig och göra det.
Jag fixar en rullstol åt dig.
Så kan du rulla fram till dörren.
Du, har du hört om djävulen?
Ja, vi har pratat om det.
- Har vi det? - Ja, innan olyckan inträffade.
Är det inte helt galet? Det är sex miljoner dollar!
Frannie, bli inte så besatt av honom.
Snälla du.
Ibland händer det elaka personer bra saker och bra personer dåliga saker.
Det finns inget vi kan göra åt saken. Vi får bara försöka uppföra oss värdigt.
Toppen. Jag måste gå.
Jag älskar dig.
Hej då.
Vi toppar med de karamelliserade pekannötterna och jordgubbarna.
All den där naturliga sötman och saften som kommer från jordgubbarna.
Jag kan känna smaken! Man kan även ha det på en banankaka eller müsli.
Jag hatar dig.
Herregud...
Fan också!
Jag ska döda dig!
Kan du vara snäll och sänka den där förbannade musiken?
Herrejösses...
Och håll nere volymen, så att jag slipper ta mig hit igen!
Det är eftermiddag, inte två på natten.
Tänker du diskutera med mig? En invalid tjej i korridoren?
- Som du vill. - Och vet du vad?
Du ska hjälpa mig att göra en macka.
Vad är all den där musiken och allt stönande? Tränar du, eller?
- Inte din ensak. - Du behöver inte vara otrevlig.
För att jag inte vill bära dig uppför fem trappor
och prata om det jag gör hemma hos mig?
Ja, bland annat.
Så att du kan ringa mig och säga "Förlåt, kan du köpa toapapper åt mig?"
eller "Vill du titta på teve med mig? Jag känner mig så ensam".
Vet du vad? Du är... Du är hemsk.
Jag ser till mamma och min galna syster. Jag besöker aldrig moster i Connecticut.
Och hemma vill jag träna som en galning.
Så varför bry mig om en granne som ingen tar hand om?
- Jag har folk som tar hand om mig! - Har du verkligen det?
Det har jag. Jag skulle kunna bo i New Jersey med min syster,
men jag vill vara självständig.
Väldigt självständig... Knack, knack. "Hej, främling. Gör en macka åt mig."
Jag blev påkörd av en bil!
Herrejösses! Förlåt om jag vill vara i mitt eget hem.
- Mina vänner sa att de skulle hjälpa mig. - Det vill de inte.
De vill gå på bio eller på krogen och göra roliga saker och slippa sitta här med dig.
Alla vill ha lite lycka här i livet och få det tråkiga överstökat.
Man vill inte att nån ska vara i vägen. När nån ber mig om en tjänst
känns det som om de suger luften ur mig, som om de försöker stjäla mitt liv.
Gå nu.
- Hej då! - Jag är åtminstone ärlig.
- Hej! - Hej på dig.
- Jag har funderat lite. - Ja...
Jo, jag...
Det kanske ändå vore bäst om jag kom till New Jersey.
Vad fick dig att ändra dig?
Jag bara...
Jag insåg att det var själviskt av mig att vilja vara här...
...och besvära alla.
Allvarligt talat. Du vet röret som gick sönder i sovrummet?
- Ja. - Vi fick riva ut det.
Så du får bo i vardagsrummet.
Visst.
Men det blir kul ändå. Barnen kommer att vara överlyckliga att ha dig här.
- Vi ses i kväll. - Jason kommer över i kväll.
- Så jag klarar mig. - Okej, då ses vi i morgon.
Javisst. Hej då!
Du kan inte bo hos din syster. Det går bara inte!
- Du måste bevara din personliga sfär. - Är det en sån usel idé?
Montclair? I hennes vardagsrum? Nej, raring.
Jag håller med. Åk inte till Montclair. Den värsta idén jag hört i år.
Absolut inte.
- Ursäkta, vad heter du nu igen? - Lawrence.
- Var är toaletten nånstans? - Precis bakom dig.
Gå du, tjejen.
- Jase... - Okej, förlåt.
- Du skulle ju tvätta mig! - Jo, men det bara hände.
Träffade du honom på Grinder?
Jag såg profilen "snygging med rumpa" och fastnade direkt.
Jason, se på mig! Jag kan inte träffa en ny gaykille så här!
Jag har en sopsäck på mig! Jason, ta inte av dig byxorna.
- Får jag säga en sak? Visst är han fin? - Och så gullig. Han har så fina ögon.
Så söt att jag vill slå honom i ansiktet, eller kyssa honom.
Du skulle ju tvätta mig. Jag stinker som en...
Jag kan hjälpa dig. Min mormor blev 102.
Han kan hjälpa dig. Han brukade tvätta sin mormor.
- Vi kan tvätta dig tillsammans. - Det är lugnt.
Jag fixar det själv. Det är helt lugnt.
Jag älskar dig. Det var kul att träffas. Jag klarar mig.
Då går vi.
Åh, herregud! Djävulen...
Frannies kille som hon tog hand om under två års tid. Tjocktarmscancer.
Vet du vad han gjorde efteråt? Han gjorde slut!
- Och nu har han sålt nån teknikgrej. - Ja, vem säljer inte teknikgrejer nu?
Han är överallt på nätet nu. Det handlar om mångmiljonbelopp.
Du är överdramatisk. Det är ingen stor grej.
Du har verkligen fått lida.
Visst har jag?
Hallå?
Hej, Devon!
- Frannie? - Ja, det är jag, Frannie.
Hej. Vad gör du...?
Jo, jag vet att det är rätt sent. Förlåt.
Jo, jag ville bara...
...prata lite.
- Vill du prata nu? - Nej...
Nej. Kan vi...?
Kan vi ses och prata i morgon?
Jovisst. Kan vi ta det efter jobbet?
Javisst.
Men du måste komma hem till mig.
Går det bra?
- Ja, men jag vet inte var du bor. - Jag messar dig adressen.
Funkar det?
- Är allt bra? - Om allt är bra? Javisst.
Jag menar nej, eller ja.
Okej då.
- Då ses vi vid sextiden. - Det är lugnt.
- Fint. - Fint. Hej då.
- Hej då. - God natt.
Fan! Vänta lite.
Backa.
Jag kommer strax!
Det stora uppköpet.
Grattis!
Tack.
Du har jobbat länge på det.
- Har du fortfarande samma flickvän? - Ja.
- Vad heter hon? - Jodi.
Just det, Jodi.
Förlåt...
- Hur länge sen var det? - Två år sen.
Det är toppen.
Skönt för dig att veta att hon inte är ute efter dina pengar.
Jovisst...
Jag verkligen ledsen för det här.
Ja...
Du undrar nog varför jag ringde. "Kom och se mig sitta här i sängen!"
- Jag är glad att du berättade. - Ja, säkert...
Jösses...
Det var allt. Jag ville bara att du skulle veta, av nån anledning.
Tack ska du ha.
Jag är glad att jag vet.
Jag måste nog gå nu.
Ja... Så klart. Stick härifrån.
- Jag har middagsplaner med Jodi. - Så klart.
Det här är inte så kul.
- Vart ska ni? Till vilken restaurang? - Loy?
Loy?
- Jag har aldrig varit där. - Den är bra. Vi firar vår årsdag.
Två år!
Då får inte bli sen.
Vi ses snart.
Visst.
Ring om du behöver nåt.
Vad sa du?
- Vad då? - "Ring om du behöver nåt." Helt otroligt.
Vad då? Vad ska jag säga, då?
Var det allt?
Du vill ha pengar. Jag visste det. Det var det Jodi sa.
Sa hon det?
- Jag sa inte att jag ville det, Devon. - Du ringde precis när affären var klar.
- Frannie, om du vill ha pengar... - Jag vill att du tar hand om mig!
- Vad sa du? - Det vill jag.
Jag vill att du tar hand om mig som jag tog hand om dig.
Kom igen nu.
- Det finns andra som kan göra det. - Javisst, bara de har tid så.
Men jag är ingen prioritet.
Vissa saker förändras visst aldrig.
- Vad menar du? - Du är lite dramatisk ibland.
Jaså? Ursäkta, men var jag det nån gång när jag tog hand om dig?
Tyckte jag synd om mig själv? Klagade jag nån gång?
Ska jag förändra hela mitt liv? Vad ska jag säga till Jodi och mina delägare?
Det här är patetiskt. Jag tänker inte be dig om hjälp.
Gå till Loy. Glöm mig och att jag förlorade två år på att ta hand om dig.
Jämt vid din sida på sjukhuset, vid varenda läkarbesök.
Jag förlorade en tand för att jag inte gick till tandläkaren!
Andra kindtanden i underkäken-borta! Det är kört!
Okej, jag är skyldig dig allt. Vad ska göra? Vad vill du ha?
- Hej! - Förlåt att jag är sen.
Jag beställde en flaska vin till oss. En Châteauneuf-du-Pape 1984.
- Var det bra gjort? - Javisst.
- Det är ju faktiskt vår årsdag. - Ett lysande val.
Berätta nu.
Vad var hon ute efter?
Pengar, va?
Jag visste det. Folk är så förutsägbara.
Hon var med om en bilolycka.
- Var det illa? - Hon bröt armen och benet.
Åh, herregud! Herregud, Jodi...
Nu får jag dåligt samvete. Jag blev så svartsjuk.
Jag vet. Det är mitt problem och måste jobba på det.
Men att veta att du skulle träffa henne... Hon tog ju hand om dig.
Jaså, det?
- Jag önskar att jag hade gjort det. - Det tror jag inte.
Jag vet. Men ni måste ha ett sånt speciellt band.
Jag avskyr det.
Tänker du ge henne nåt?
Jag vet inte. Vad tycker du?
Du borde nog det. Stackars tjej...
Inte så mycket, alltså. Varför inte?
Vi hämtar dig i morgon efter jobbet och hjälper dig att packa.
Vi tar ner dig i rullstol eller med kryckor. Henry är stark.
Jag behöver faktiskt inte det längre.
Varför inte?
Jag pratade med Devon. Han ska hjälpa mig.
Vad sa du?
Han ska bli min personliga assistent. Du är fri nu.
Devon?
- "Devon" Devon? - Ja, ja.
Hur gick det till?
Han hörde vad som hänt och ringde och erbjöd sig. Visst är det snällt?
Så djävulen ska ta hand om dig?
Alltså, på morgonen.
Dagtid. Och på natten?
Sex till tio, måndag till fredag. Han får inte sova över.
- Hur länge? - En månad. Vi får förhandla sen.
Han tar mig till läkaren nästa vecka. Då vet jag bättre hur det ligger till.
Jag hade inga problem med att ta hand om dig.
Jag vet, men du behöver inte det.
Som du vill.
- Han kommer inte att kunna... - Jag har redan gett honom nycklar.
Så där?
Nåt mer?
- Kan jag få en Sprite? - Javisst.
Gärna i en pipmugg med is.
Visst.
Tack.
Var det allt, eller?
Du skulle ju prata med mig i tio minuter.
Just det.
Fråga om min smärtnivå.
- Vad ligger din smärtnivå på? - En sexa, ungefär.
- I armen eller benet? - Både och.
- Ska du ta smärtstillande? - Nej. Inte förrän om en timme.
- Nån har bra disciplin. - Eller en galen morsa.
Just det. Hur är det med Patty?
Hopplöst... Hon bor i San Francisco med nån kille.
Men hon är nån annans problem nu.
Precis! Gud förbjude om man är en börda för nån.
- Det var inte så jag menade. - Ingen fara.
Jag är nog rätt nöjd så här.
Det är lugnt.
Tack.
- Hur känns det? - Inte bra.
Nej, dummer, ditt ex. Att tvinga honom att ta hand om dig.
Jaha, det? Det känns riktigt bra.
- Vad är det? - Ingenting.
Varför tog du hand om honom när han var sjuk?
För att han var min pojkvän och jag älskade honom.
Jag vet att vi inte älskar varandra längre.
Men ändå...
Det är det enda rätta.
Om du säger det så.
Jag var och hämtade tabletterna...
- ...och katrinplommonen. - Tack.
- Middag? - Ja.
- Jag tar ett äpple. - Ett äpple?
Apelsiner är för krångliga.
Jag vill inte bli tjock, så jag äter inte.
Jag har en del intervjuer att beta av.
Visst, gör det du måste.
Jag kommer tillbaka när jag hinner.
- Hur var det i går kväll? - I går kväll?
Ja. Middagen med Paul.
Firade ni inte? Med cigarrer, konjak och tjejer överallt.
Vad då?
Du sa att du var på Soho House med delägarna.
Det är så många europeiska slampor där.
Du...
Jag sa inte sanningen.
Vad då? Jag får hjärtklappning.
Jag visste inte hur du skulle reagera, men det var dumt. Det är ingen stor grej.
- Frannie, du vet... - Ja.
Jag sa inte sanningen. Hon vill inte ha pengar.
- Vad vill hon, då? - Att jag tar hand om henne.
Vad då?
Jag var där i går kväll och höll henne sällskap.
Jag visste inte ens...
Du ljög för mig. Det är förkrossande.
- Du är alltså en kille som ljuger. - Nej, därför säger jag sanningen nu.
Nej, du gjorde det och jag trodde dig.
Är du seriemördare också? Jag skulle inte ha nån aning.
- Du sa att du blev svartsjuk. - Så du skyller på mig nu?
Och sen säger du att du tar hand om henne.
- Hur länge? - En månad, kanske mer.
En månad? Så du kommer att tillbringa all din fritid med henne?
Kanske mer än så.
Hon vet väl att du inte är hennes kille längre?
Hon verkar galen.
- Vem skulle fråga sitt ex nåt liknande? - Hon ställde verkligen upp för mig.
- Är hon galen? - Nej, bara lite krävande.
Jag avskyr att hon hjälpte dig genom cancern. Jag avskyr det!
- Det är konstigt, väldigt konstigt. - Jo, jag vet.
Jag håller på att bli galen!
Vänta nu... Betyder det att du inte kan se "Book of Mormon" på tisdag?
Helvete också!
Jag är fantastisk.
Jag är fantastisk, och tjejer gillar mig.
Det är inte klokt hur bra läkkött du har.
Jag ska ju det.
- Hur är det med smärtan? - Illa.
- Jag varnade dig. - Jo, jag vet.
- När kommer hon att kunna gå igen? - Svårt att säga.
Svårt att säga? På ett ungefär, då.
- Alla är olika. - Därför sa jag "på ett ungefär".
Man kan påskynda det och riskera att allt det fina jobbet går förlorat
eller ta det en dag i taget, vilket är bäst,
som om ingenting hänt och sen plötsligt en dag är skenan borta.
När ungefär kommer det...
Devon, dr Leonard är inte bekväm med att...
Det jag kan säga är: Allt mellan sex veckor och 27 år. Funkar det?
- Jag vet att det tär på ett förhållande. - Nej, vi är inte...
Ja, det kan tära på ett förhållande.
Jag måste gå nu.
Vi är klara här. Du göra fina framsteg.
- Tack, dr Leonard. - Du är en riktig pärla.
Du är min personliga hjälte nu.
Jag skulle vilja trycka ditt ansikte på en t-shirt. Du är en superhjälte.
Om jag kan få ett lögnaktigt svin att hjälpa mig
och laga frukost varje morgon och krypa på sina händer och fötter...
Jag måste gå. Hej då.
Hallå där...
- Vad behöver du? Gå på toa? - Nej.
- Morötter och selleri? - Gärna det. Tack.
Vet du vad?
- Glöm det. - Ursäkta?
Jag...
Du behöver inte...
Du behöver inte ta hand om mig mer.
- Är du säker på det? - Ja.
Jag fattar.
Jag förstår det.
Det är inte lämpligt.
Jag hoppades att du skulle inse att det är vansinne.
Ja, det är det.
Det var vansinnigt av mig att tro
att du skulle vara mer förstående.
Två år. Jag förlorade jobbet för att hålla dig vid liv.
Du är här i två dagar och ringer samtal.
- Tänker du verkligen ta upp det nu? - Ja, ja.
Att du förlorade jobbet och att jag blev sjuk var det bästa som hänt dig.
Du var advokatassistent och hatade det. Du visste inte vad du ville.
Först var det "öppna gym" och sen "skriva om spa-anläggningar".
Sen ville du plugga juridik. När jag blev sjuk dök en helt ny kvinna upp.
Du blev organiserad och fokuserad för äntligen hade du nåt viktigt att göra.
Så jag ska tacka dig för att jag har fått uppleva hur det är att ta hand om dig.
Visst, visst.
- Hur länge tog det att fundera ut det där? - Det är sant.
Skämtar du, eller? Muntorsk, infektion i portådern, blodpropp
och läkaren som vägrade skriva ut recept för mer än två veckor i taget.
Och din illaluktande farbror med sin patchouli och sina kristaller.
Jag bad honom sluta. Och alla akutoperationer,
för det var alltid nånting nytt, och sen stack du.
Vet du hur less jag är på att höra att jag är som satan
för att jag gjorde så mot dig? Även från mina vänner.
Ja, du var där både dag och natt och hjälpte mig utan att klaga,
och när jag försökte tacka dig sa du: "Du skulle göra samma sak för mig."
Men jag visste inte om det var sant, om jag verkligen var en sån bra person.
Fan!
Snälla, låt mig hjälpa dig.
Skit också...
Som du vill.
Det är rena vansinnet att inte äta. Jag tänker laga middag åt dig.
- Hur var din kväll? - Bra.
Trist.
Har inte du sett alla avsnitt 50 gånger?
Jo, men nu kan jag se mordet från början och minnas vem som gjorde det.
Alltså, om en kille kastar sig ur en bil i en scen...
Låt mig tänka.
Han är en skit. Alla hatar honom.
Många misstänkta.
Joe Piscopo gjorde det.
- Jag tycker verkligen synd om dig. - Det lugnar mig på nåt vis.
Är du fortfarande bra på att känna igen röster? Kör.
- Lili Taylor. - Nej, det är det inte...
Herregud, det är ju hon!
Ja, jag har inte tappat stinget.
Jag vet! Förlåt att jag är sen.
Pad thai med kyckling?
Alltså...
Hur var det att få höra att Yahoo
ville köpa din programvara?
Jag kom precis ut från Barneys.
Jodi och jag hade ett gräl om en kostym. Jag tyckte att den var för dyr.
- Det är ju Barneys. - Jo, jag vet.
Sen erbjöd sig Jodi att betala. Hon har pengar.
Jag sa: "Aldrig i livet! Vi går till varuhuset på andra sidan."
Vi grälade lite om det,
och sen ringde telefonen. Det var min kompanjon, Lance.
Han sa att Yahoo ville göra en affär...
...på sex miljoner dollar.
Det var som fan!
- Säg att du gick och köpte kostymen. - Ja, det gjorde jag.
- Ringde du din mamma? - Ja.
Började hon gråta hysteriskt?
Pratade hon om cancern och hur långt du kommit och att det kanske var menat?
- Du är riktigt vass. - Jo, du vet...
Teri och jag fick ju kämpa tillsammans.
Kommer Teri och Jodi...
...bra överens?
De känner faktiskt inte varandra.
Verkligen? Varför inte?
Jag vill hålla mamma utanför för hon blir ju så känslosam, du vet.
Jo...
Folk tar paus mellan seten. Jag har sett "Lyfta skrot".
Har du? Då vet du att du måste kämpa för att få en bra fysik, Frannie.
Jobba på nu, Frannie!
Jag är stolt över dig. Kämpa nu! Annars blir du en smitare som...
Vad i helvete...?
Jag avskyr honom.
Okej, skaka loss nu. Skaka loss.
- Kiwi, broccoli... - Det här är min lägertröja.
Varför har du min tröja? Jag har letat efter den.
Det var mitt livs mest betydande sommar. Jag blev kär för första gången då.
- Jag hör inte. - Den här behåller jag.
Okej, nu kör vi. Mor och dotter.
Smitolycka.
Kontanter i bilen. Fastighetsbedrägeri. January Jones.
- Vi får se om du har rätt. - Ska vi slå vad?
- Hur mycket? - Sex miljoner dollar.
- Hej! - Hej!
- Hur var din kväll? - Bra.
Så bra.
Jag skulle vilja träffa henne.
Vem då?
- Allvarligt? Vill du det? - Ja.
Är inte det förståeligt?
Att jag vill träffa den som du umgås så mycket med.
Jo, det helt förståeligt.
Hon är visserligen rätt känslig.
Det kan bli lite konstigt. Du går runt där och glor på henne där i sängen.
- Det är lite konstigt. - Okej, då ska jag inte glo.
Är det okej att det är konstigt för mig men inte för henne?
Du tillåter hennes konstigheter, men inte mina.
Du har helt rätt. Ni borde verkligen träffas.
- Det kommer att gå bra. - Okej. Så bra.
Jag klarar det. Bli inte nervös.
- Varför måste jag träffa henne? - Jag vet att det är konstigt.
- Jag trodde att det var lugnt. - Jo, hon vill bara...
- Spana in mig? - Erkänn att det är lite konstigt...
Som du vill! Som du vill.
Som du vill.
När måste jag träffa henne?
Jag är hemskt ledsen.
Skämtar du, eller?
- Skratta inte! Det är inte kul. - Det är bäst att få det gjort.
Jag är försvarslös, och jag ser förjävlig ut.
- Va? - Det var inget.
Det här ingår inte i avtalet. Vi har inte diskuterat det här.
- Avtalet är ändå helt vansinnigt. - Jag hatar dig. Det ska du veta.
Tyst med dig.
Fan...
Den jäv...
Förbannade... Det här är så korkat.
Gå bara rakt fram.
Är allt bra?
Jodi, det här är Frannie. Frannie-Jodi.
Jag har hört mycket om dig.
Så tråkigt att det här hände dig. Det är fruktansvärt.
Jag tog med muffins och glass. Varför gjorde jag det?
- Skräpmat brukar muntra upp mig. - Så snällt av dig. Tack så mycket.
Jag tar och ställer det i köket.
Se på honom! Herr gästvänlig.
- Förlåt! Snälla, slå dig ner. - Javisst.
Alltså...
Hej!
- Jag förstår att det är konstigt. - Nej då.
- Det är helt förståeligt. - Bra.
Skulle min kille helt plötsligt bara...
- Jag är glad att du förstår. - Absolut, helt och hållet.
Devon berättade aldrig vad du jobbar med, eller jobbade med.
Jo, jag faktiskt jobbar med... Jag är eventarrangör.
- Är det sant? - På en PR-byrå.
De var snälla och lät mig behålla jobbet.
PR låter toppen.
Ja, det är rätt bra.
Jag har jobbat med det de senaste åren, så det är fortfarande rätt nytt.
Vilken sorts event?
Modevisningar, välgörenhetsgalor, stora affärsmöten.
- Såna där saker. - Det är verkligen imponerande.
Så, vad brukar ni göra hela kvällarna?
- Vi brukar bara titta på tv. - Ja.
Gör ni det?
Så han tvingar dig inte att titta på historiekanalen dag och natt?
Eller på sport?
Herregud, nej! Han vet redan att jag lider.
"Här, ta lite fler piller." Jag skulle ta livet av mig...
Så...
- Ska vi titta på tv? - Ja.
- Är det säkert? Jag älskar tv. - Jag med.
- Du kan verkligen hennes tv. - Vi har en likadan fjärrkontroll hemma.
Se upp, Dev. Det är "I lagens namn". Du borde...
Devon låter mig aldrig titta på det. Han avskyr det.
- Han avskyr det. - Jaså, gör han?
Du tittar på det. Jag är så stolt över dig.
Han säger att hans hjärnceller dör så fort han hör deras röster.
Sa han verkligen det?
Ursäkta mig. Ett ögonblick bara.
Billy Crudup.
Hörni, jag måste nog gå.
Måste du verkligen det? Jag vet att det här är så tråkigt.
Jag är hemskt ledsen.
Du gör precis som du vill, älskling.
- Det var så trevligt att träffas. - Ja, det var det verkligen.
Jag hoppas att du tillfrisknar väldigt snart.
- Det där lät lite fel. - Jag förstår hur du tänker. Ingen fara.
Förlåt att jag inte kan följa dig till dörren.
Tack så mycket. Trevligt att träffas.
Vill du titta på "I lagens namn" så vet du var jag finns.
Hej då!
- Visst gick det bra? - Du var toppen.
Hej då.
Hon är verkligen söt.
Hon är trevlig.
Bra att du tycker det.
- Det var fint att få träffa henne. - Jag är glad att du föreslog det.
I nöd och lust.
Jag har aldrig tänkt på det, men jag fick se hur du skulle vara.
Det var fint.
- Jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig med.
Håller du inte med? Alla är glutenfria nu. Vad har hänt?
Har allt vete i världen plötsligt blivit dåligt?
Jag ska testa dina reflexer.
Ingenting. Du är död.
- Jättebra. Du har gjort framsteg. - Har jag det? Så bra.
Men du råkar inte ha nån tidsram, va?
- Det är ingen fara. - Nej, det har jag inte.
En dag i taget. Det är allt jag kan säga.
- Hon får koncentrera sig på det. - Javisst.
- Vi springer i kapp runt kvarteret. - Dr Leonard!
Komedin är gratis. Jag tar bara betalt för det här.
Visst godtar ni ansvarsförsäkring?
Vänta lite nu! Ni godtog det när hon köpte den,
men nu ett par veckor senare gör ni inte det längre.
Vet du om det finns nån i närheten
som säljer en liknande modell och godtar ansvarsförsäkring?
La du på? Din jävel...
- Du, Devon... - Ja?
Så att du slappnar av.
Kasta!
- Skit också, du vinner. En gång till. - Kasta.
- Betydligt lägre. - Det var faktiskt lägre!
- Hur många fingrar håller jag upp? - Vill du försöka?
Jag tror att jag klarar det. Visst är det här kul?
Är du beredd?
- Så nära. - En gång till. Herregud, vet du vad?
Va?
Helt otroligt.
Kasta!
- Skit också! Jag behöver tvätta håret. - Jag kan göra det.
- Varför inte? - Vänta lite. Menar du allvar?
Men du får inte ha på dig de där glasögonen.
- Kan vi...? Jösses! - Förlåt, förlåt.
Kan jag bara få...?
Tack.
Tittar du på mina tuttar? Jo, det gör du visst!
Du är så pervers.
Jag vill be dig om följande:
Kan du gnugga och massera lite grand, är du snäll?
- Kan du gnugga lite hårdare? - Javisst.
Som om jag vore på frisörsalongen.
Det här är så fånigt.
Herrejävlar, vad skönt det där är.
Vad är det?
Jag måste prata med dig.
Herregud, vad är det nu?
- Jag avskydde att vara sjuk. - Ja, det vet jag väl...
Nej.
Nej. Jag drog ingen livslärdom av det och blev inte nån klok person
som uppskattar livet. Det var bara ett helvete som jag fick genomleva,
och jag avskydde det.
Det är lite därför som jag avskyr min mamma.
För att det ännu lever kvar hos henne.
Men...
Jag vill att hon ska lära känna dig bättre.
Det vore toppen.
Vi kan skypa med henne i helgen.
Skynda dig! Det börjar nu.
- Jag städar nu. - Du ville se det.
- Det verkar fånigt. - Du verkar fånig!
- Jag måste gå. - Vad sa du?
- Om det går bra. - Vad menar du?
Jag är rätt trött. Det var en lång vecka.
Javisst.
- Har du allting för helgen? - Ja.
Nej, mamma.
Vinkla ner kameran. Vi kan inte se ditt ansikte.
Om du bara kan tända ljuset...
Är du redo? Här är en liten present.
- Hur var helgen? - Toppen.
Jag träffade lite kompisar.
- Hur var din? - Jo, den var bra.
Den var...
- Den kändes lång. - Ja, den var lång.
- Hur har du mått? - Jo, jag...
Det har varit lite besvärligt, men det har inte varit så farligt.
Visst.
Är du hungrig? Ska jag fixa lite ägg? Jag fixar det.
Jag vill bara säga dig en sak. Du dyker ju upp i alla möjliga lägen.
- Så jag tänker kalla dig Estelle. - Estelle Getty!
- Det är inte mitt fel. - Jo, Estelle!
- Varifrån kom den där? - Fallon!
Du får tacka honom.
Den första rullstolen du kom med var värdelös. Jag körde på min fot!
Jag är så säker att jag inte ens behöver titta längre.
Jag tittar bara på dig och ingenting annat.
Som Stevie Wonder i köket. "Jag ser inte, men jag kan spela piano."
- Lägg av! - Ät nu.
Det är så tjusigt.
Ät inte upp all broccoli. Du ska äta middag sen.
- Det är så gott! - Bra, det gläder mig.
- Det är för svårt. - Ingen fara.
Du vet...
Du hade rätt.
Om vad då?
Jag är en bättre person
tack vare dig.
Jag säger det inte igen, så behåll det i hjärnstammen.
Det räcker med en gång. Jag glömmer det aldrig.
Böj på knät nu.
Försiktigt. Jag hjälper dig.
- Åh, herregud... - Du klarar det.
- Åh, herregud... Jag börjar gråta. - Det är otroligt.
Jag förstår inte. Vad hände?
Jag gick bara fram till köksbänken för att hämta lite mat och jag slog i det.
Varför går du runt när jag inte är här?
Jag var hungrig och ville komma ur sängen. Jag blir tokig här!
Vi måste till akuten och kolla upp det. Du har ont.
Vänta bara tills tabletterna börjar verka.
Du kan ha skadat dig. Jag vill att nån tittar på det.
- Du låter som min syster. - Det var lågt. Din syster?
Förlåt, men jag har suttit i den här bäddsoffgrejen
i sex veckor.
- Men ta inte ut det på mig! - Som om du bara är en solstråle.
Jag var hemsk mot dig och jag vet inte hur du stod ut.
- Jag vill bara springa ut från huset. - Du behöver inte oroa dig att jag dör.
Det är lätt som en plätt för mig, men jag klarar ändå inte av det.
Jag var så hemsk mot dig.
Jag var bara så arg och rädd.
Jag tvekade inte en sekund att du skulle ställa upp för mig.
Och jag... Jag kan inte förklara det.
Hur gör man för att ens tacka nån för det?
Jag är hemskt ledsen.
Det var inte för att jag inte älskade dig.
Jag ville inte bara bli påmind om det.
Och jag är ledsen.
Låt mig se.
- Riktigt svullet, va? - Ja, vänta lite.
Nej, snälla! Jag vill inte.
Jag skriver bara. Jag måste meddela att jag blir sen.
- Ska inte du...? - Det är det minsta jag kan göra.
Precis där.
Fan ta den där killen! Skämtar han, eller?
- Allvarligt, alltså?! - Han bryr sig inte.
- Han du pratat med honom? - Självklart!
- Hoppade du dit utan att han slutade? - Jag släpade mig dit.
Okej. Jag går och pratar med honom.
Vad menar du med att du går...?
Devon? Devon!
Dev!
- Vad är det? - Sänk volymen. Vi försöker sova.
- Ring polisen om du har problem. - Det gör jag inte. Sänk musiken.
- Är det Zumba? - Käften! Nej, nya crossfit...
Jag behöver inte förklara.
Jag vet inte vem du är, men du bor inte här, och du är inte hennes kille.
- Hon har ont, så sänk din jävla musik. - Har du problem så ring polisen.
Stäng av din Zumba.
- Bort från min dörr, tack. - Nej, jag vägrar.
- Idiot! - Du är en idiot!
Killar!
Devon!
Lägg av, killar! Vad sysslar ni med?
- Jag vet inte. - Vad i helskota var det där?
Det var som om testosteronet bara flödade. Det var så primitivt.
Herregud, det var rena vansinnet. Det var så det var.
Jag fick en instinkt att skydda dig.
Och sen lät det som om han kände dig, mer än en granne.
Sen blev jag... Jag vet inte, svartsjuk.
- Har du legat med honom? - Nej.
Okej, jag visste inte...
Herrejösses...
- Svartsjuk. - Tyst med dig.
Sotis...
- Devon... - Ja?
- Vad är det jag hör? - Ingenting.
Ingenting.
- Herregud, förlåt! - Det är ingen fara.
Förlåt, det var inte meningen.
Det var fantastiskt.
Jag kan bara inte sluta slå. Jag måste bara mörsa.
Förlåt, jag menade inte att kyssa bort det onda.
- Kysste du den? Jag kände inte det. - Nej, du hade ont.
- Tack. - Därför har du inte ont nu.
Du är så knäpp.
Mer, tack.
Det är ingen fara.
Det är så störande.
- Jag har bara en hand. - Jag vet. Du klarar dig fint.
- Jag kan inte riktigt... - Vi måste nog...
Vänta lite.
- Kan man dra ner den, eller? - Nej. Det är lugnt.
Min hand har fastnat.
- Var väldigt försiktig. - Javisst, jag lovar.
- Jag är blyg. - Jag vet att du är det.
God morgon.
- Mår du bra? Har du ont? - Nej, jag mår bara fint.
Bra.
Jag måste hem och byta om och sen gå till jobbet.
- Vill du att jag lagar frukost åt dig? - Nej.
Du borde gå hem.
Har du legat med henne?
Herrejösses!
Hur är det ens möjligt?
Var du så tänd på henne?
Bara två fungerande lemmar, eller hur?
Och hon stank.
Hon stank när jag var där, men du ville ändå ha henne.
- Låt oss vara sansade nu. - Nej, jag fattar.
Ni delade nånting med varandra.
Nånting djupt.
Jag är ledsen att jag inte är sjuk, så att du kan känna så djupt för mig.
- Sluta nu, Jodi. - Jag kan bli sjuk. Vill du det, älskling?
Okej, då ska vi se.
- Jag kan bli matförgiftad. - Jodi, lägg av. Nej, Jodi!
Ge mig den.
Jag försökte komma dig nära, men du släppte inte in mig.
Jag vet.
Ursäkta mig.
Jodi!
Nej, Jodi!
Jodi!
Hallå?
Fall?
Hej, det är jag! Det här trodde du inte att jag skulle göra, va?
Jag kan slå dig rakt i ansiktet utan att du kan göra nånting.
Vänta lite! Vad håller du på med? Vad gör du?
Var är Devon? Har du dödat honom?
Jag var snäll mot dig! Jag tog med muffins till dig.
Är Devon skyldig dig nåt? Är inte du skyldig mig nåt?
Åtminstone att ha vänligheten att inte stjäla min pojkvän?
Är inte du skyldig mig det?
- Jag ville bara kolla om du behöver nåt. - Det är ingen fara.
Jag tänker inte slå henne. Jag har sagt det jag vill säga.
Du har gjort nåt dumt mot mig och jag kommer alltid att hata dig.
Det var lite väl hårt.
Jag kommer aldrig mer att tänka nåt snällt om dig.
Du ska veta att en person här i världen tycker att du är hemsk.
- Dags att gå. - Ursäkta, vem är du?
Nån annan hon ligger med? Du ligger mycket för att vara invalid.
- Sluta! - Dags för dig att gå.
Jodi?
Nej, Devon!
Ser du? Det är därför som jag aldrig vill...
- Adjöss! - Tack!
Skit samma!
- Nu går vi. - Det är bra nu.
Jag ville bara säga henne nåt.
Jag väntar utanför.
Ni kan prata om hur galen jag är.
Förresten, det är svårt att jobba på min svartsjuka när du är otrogen.
- Förlåt, jag visste inte att hon... - Hon har rätt. Det var fel.
Du har rätt.
- Vad kan jag göra? - Inget. Vi är kvitt.
Vad betyder det?
Att vi är kvitt.
Allvarligt?
Ja.
Betrakta skulden som avbetald.
Dev...
Du tog verkligen väl hand om mig.
Tack.
Så du ska inte träffa honom igen, efter allt det här?
Jag tror inte det.
Och han har inte ringt? Det har gått två veckor.
Och du har alltså ingen aning om han är ihop med henne eller inte?
- Och det stör dig inte alls? - Inte ens en gnutta?
Nej, ni kan inte få mig att bli arg på honom.
Det finns inget att vara arg på.
- Saknar du inte ens honom? - Jo, så klart jag gör, men...
Kan ni inte bara vara tysta? Hon är uppenbarligen nöjd nu.
Det där är äckligt. Kan vi gå in i köket? Vi får sparris på oss.
Vet du vad? Jag ska riva ditt lilla huvud.
Se på dig!
Snart är du tillbaka i skoaffären igen.
Jag har ett par...
Ett par grå stövletterna med klack.
Jag saknar dem så mycket.
Raring, du är som en ny kvinna.
Jag tror att jag är det. Se på det här.
Vad sägs om det?
Sam Rockwell.
Tack.
Varsågod.
Lyft upp benet.
Så, var det allt?
Det var allt.
- Vad sa du? - Du kan gå härifrån.
Tack.
- Jag visste att han skulle säga det. - Du sa det, men jag trodde det inte.
Jag vill bara...
Och tack ska du ha.
Och fortsätt så ett halvår till, efter allt jag gjort för dig.
- Skrubbade inte jag dina golv? - Jag tvingade dig inte.
Måste jag skrubba dina nu?
- Vi ses sen. - Jag trodde att vi skulle...
Hej!
- Hej! - Hur är det?
- Se på dig! - Jag vet.
Så spännande!
Så, hur visste du...?
Jag ringde Fallon. Jag visste att den stora dagen var här, så...
Det var väldigt snällt av dig. Tack ska du ha.
- Hur har du haft det, då? - Bra. Det har varit lite hektiskt.
Jag har flyttat.
Vill du äta lunch med mig?
Ja.
Så bra. Kom, jag bjuder.
- Efter dig. - Tackar. Vänta!
Allvarligt?
Jag såg honom! Vad menar du?
- Skämtar du, eller? Du var så här nära! - Det var jag inte alls!
Jag skojar bara.
- Jag tittar alltid åt båda håll. - Du ser strålande ut.
Jag vet vad du tänker. "Frannie, du lär dig aldrig..."
- Du tittar inte åt båda håll. - Jag gjorde det den dagen. Jag lovar!